Гігієнічна оцінка впливу викидів від сучасних свинокомплексів на забруднення атмосферного повітря (Довкілля та здоров'я, 2018)
Стан проблеми. Розглянуто особливості забруднення атмосферного повітря на межі санітарно-захисної зони і сельбищної зони викидами від сучасних потужних свинокомплексів на прикладі свинокомплексу з річною потужністю 30 тис.голів.Мета роботи: оцінити забруднення атмосферного повітря викидами від тваринницьких господарств на прикладі господарств за змістом свиней (свинокомплексів) потужністю 30 тис. голів на рік.Матеріали і методи: були використані бібліографічний і бібліосемантичний пошук; проведено натурні інструментальні вимірювання концентрації забруднюючих речовин у викидах від стаціонарних джерел забруднення свинокомплексів і в атмосферному повітрі населених місць.Результати. Встановлено, що максимальні концентрації забруднюючих речовин, що входять до складу емісій свинокомплексу (сірководень, аміак, тверді суспендовані частинки (ТСЧ)), не перевищують гранично допустимий викид.Середні концентрації забруднюючих речовин в атмосферному повітрі по частках максимально разової гранично допустимої концентрації (ГДКмр) мають перевищення тільки по сірководню (на відстані до 200 м – 2,5 ГДКмр, на відстані 500 м – 2,4 ГДКмр, в 1000 м – 5 ГДКмр ), по іншим речовинам (аміак, ТСЧ) перевищень не було виявлено.Висновки. Отримані результати свідчать про відсутність забруднень атмосферного повітря викидами аміаку і ТСЧ від свинокомплексів і про забруднення його сірководнем в концентраціях, що перевищують ГДКмр, в залежності від відстані (200, 500 і 1000 м).Крім того, отримані результати дають можливість скоротити нормативні розміри санітарно-захисних зон тваринницьких комплексів за умови застосування сучасних виробничих технологій утримання та відгодовування свиней, організації виробничих систем вентиляції і технологічного процесу утримання худоби, що дозволяють знизити емісію сірководню до рівня нормативної ГДКмр.
Keywords: атмосферне повітря; свинокомплекси; хімічні речовини; математичне моделювання