Використання діоксиду хлору у технології підготовки питної води на дніпровському водопроводі м. Києва (Довкілля та здоров'я, 2018)
Мета роботи: встановлення оптимальних дозо-часових параметрів застосування діоксиду хлору в традиційній технології водопідготовки, що забезпечують високу якість і безпеку питної води.Матеріали та методи. Діоксид хлор для первинного знезараження води р. Дніпро застосовувався в діапазоні від 2,0 до 4,0 мг / дм3 на тлі коагулянту сульфату алюмінію (140,0 мг / дм3) і флокулянта TR650 (0,3 мг / дм3). Вторинне знезараження проводилося діоксидом хлору в дозі 0,5 мг / дм3. Аналіз води до і після обробки за фізико-хімічними та мікробіологічними показниками, з додатковим визначенням залишкового діоксиду хлору, хлоритів, хлоратов і тригалогенметанів, проводився за загальноприйнятими методиками згідно ДСанПіН 2.2.4-171-10.Основні результати. Якість річкової води після обробки діоксидом хлору за участю коагулянту і флокулянта, відстоювання і фільтрування поліпшувалося при всіх дозах діоксиду хлору. При мінімальній дозі діоксиду хлору 2,0 мг / дм3 відзначається зниження показників каламутності, кольоровості води, ПО і заліза на 82,6%, 86,3%, 65,0% і 18,7% відповідно. Крім того, відзначається зниження індикаторних мікроорганізмів на 93-100%, що свідчить про високу бактерицидну активність діоксиду хлору в якості знезаражуючого кошти. У воді не спостерігається утворення небезпечних для організму людини хлоритів, а також алюмінію в наднормативних концентраціях. З числа 7 летючих хлорорганічних сполук, які досліджувалися, в обробленій воді виявлені тільки хлороформ і бромдихлорметану в кількостях, що не перевищують гігієнічний норматив.Висновки. Експериментальні дослідження обробки річкової води за традиційною технологією з використанням діоксиду хлору показали високу її ефективність щодо органічного і мікробного забруднення води р. Дніпро. Високий бактерицидний ефект щодо санітарно-показових мікроорганізмів (93-100%) відзначався навіть при малих дозах діоксиду хлору (2,0 мг / дм3). Підтверджено низька здатність діоксиду хлору до утворення високотоксичних летючих хлорорганічних сполук (тригалогенметанів), які по пріоритетному речовини - хлороформу визначалися в воді на рівні 1,0-3,0 мкг / дм3. Доцільно продовжити експеримент на річковому водопроводі, моделюючи в воді підвищені рівні органічного забруднення, яке може призводити до збільшення в воді побічних продуктів дезінфекції, перш за все небезпечних хлоритів, що утворюються при обробці води діоксидом хлору.
Keywords: діоксид хлору; сульфат алюмінію; річкова вода; санітарно-хімічні та мікробіологічні показники; хлорити; хлорати; алюміній; Тригалогенметани