Мотивація і працездатність медичних працівників сфери охорони психічного здоров’я як предиктор їхнього психологічного благополуччя (Довкілля та здоров'я, 2021)
Мета дослідження - визначення особливостей внутрішньої і зовнішньої мотивації, диференціальної оцінки станів зниженої працездатності медичних працівників комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» і розробка профілактичних заходів.Матеріали та методи. У дослідженні брали участь 224 медичних працівників Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради», з них 15,2% чоловіків і 84,8% жінок. Кількість лікарів, які взяли участь в опитуванні - 38,8%, середнього медичного персоналу (СМП) - 61,2%. Стаж професійної діяльності лікарів складав (19,7 + 12,3) років і (15,5 + 11,1) років СМП. Середній вік лікарів склав (44,6 + 12,2) років, СМП - (37,2 + 11,4) років.Проведено опитування щодо мотивації професійної діяльності лікарів і медичних сестер за методикою К. Замфіра в модифікації А. Реана і опитування за методикою А. Леонова, С. Величковського щодо диференціальної оцінки станів зниженої працездатності (ДОССР) працівників закладів охорони здоров'я.Отримані результати оброблені за допомогою ліцензійного стандартизованого пакету «Statistica 6.1 for Windows» з підрахунком середньої арифметичної величини, стандартної середньої арифметичної похибки. У роботі використовували аналіз вітчизняних і зарубіжних наукових джерел, бібліосемантічній, аналітичний і статистичний методи досліджень.Результати. У статті представлені дані опитування медичних працівників психоневрологічної лікарні щодо факторів внутрішньої та зовнішньої мотивації професійної діяльності лікарів і середнього медичного персоналу. Визначені три типи мотивації та мотиваційних комплексів у медичних працівників охорони здоров'я, використана класифікація мотиваційних чинників: «мотиватори» і «чинники контексту», або «гігієнічні фактори», які провокують негативний стрес, що впливає на якість надання медичної допомоги. Встановлено, що зовнішня негативна мотивація перевищує зовнішню позитивну у чоловіків-лікарів і у жінок СМП - (3,2 + 0,8) і (3,0 + 1,2) бала відповідно, тому у цих медичних працівників спостерігається зниження зацікавленості в роботі, відсутність прагнення до кар'єрного росту, відсутність самосприйняття, байдужість до роботи і пацієнтів, що може негативно впливати на якість надання медичної допомоги, на міжособистісні стосунки у колективі та вдома. Проаналізовано результати анкетування щодо диференціальної оцінки станів зниженої працездатності медичних працівників психоневрологічної лікарні. Встановлено високу ступінь індексу перенасичення у жінок-лікарів (3,2%) і жінок СПМ (1,6%), високий ступінь втоми - 4,8% і 3,9% відповідно, що може оцінюватися як стан передхвороби у жінок.Запропоновано профілактичні заходи щодо подолання цих станів і поліпшення психосоціального середовища для якісного виконання професійних обов'язків і задоволеності своєю працею.
Keywords: внутрішня і зовнішня мотивація; працездатність; перенасичення; стомлення; медичні працівники