(untitled) (Довкілля та здоров’я, 2022)
Мета дослідження. Аналіз абсолютного ризику розвитку захворюваності на непухлинні хвороби органів травлення у дорослих осіб, евакуйованих із 30-кілометрової зони ЧАЕС, за 1992–2016 рр. епідеміологічного спостереження. Матеріали та методи. Для епідеміологічного дослідження захворюваності на непухлинні хвороби органів травлення в евакуйованих із 30-кілометрової Чорнобильської зони після аварії на ЧАЕС у 1992–2016 рр. сформовано когорту з 7143 осіб віком від 18 років і старше (2198 чоловіків та 4945 жінок). Для вивчення особливостей розвитку захворюваності на хвороби органів травлення за роки спостереження був вирахуваний епідеміологічний показник – абсолютний ризик розвитку (АР). Результати дослідження. Упродовж 1992–2016 рр. вперше виявлено 13 532 випадків хвороб органів травлення: у чоловіків – 3 298 (24,37 %); у жінок – 10 234 (75,63 %). Абсолютний ризик розвитку хвороб травлення становить 467,64±2,93 випадків на 103 люд.-років спостереження (далі вип. ̸103 люд.-років). Встановлено, що 91,05 % (12 321 випадок) з абсолютним ризиком – 425,32±5,89 вип. ̸103 люд.-років (у чоловіків – 423,22±5,89, у жінок – 426,19±3,34) належало класу ‟Хвороби органів травлення”, (K00–K93). В основному проявлялися: хвороби порожнини рота, слинних залоз та щелеп (K00–K14) (200,63±4,77), хвороби стравоходу, шлунку та дванадцятипалої кишки (K20–K31) (146,26±4,21). Значна втрата здоров’я була за хворобами жовчного міхура, жовчовивідних шляхів та підшлункової залози (К83–К87) (50,23±2,60 ), хвороби печінки (К70–К77) – (22,44±1,76 ), неінфекційний ентерит та коліт (К50–К52) – (3,93±8,75), інші хвороби кишечнику (К55–К63) – (1,83±0,51) відповідно. Незалежно від статі розвиток захворюваності на непухлинні хвороби органів травлення характеризується ідентичністю захворювань та співвідношенням величин їх показника до загальної когорти. Проте жінки більше страждали на хвороби жовчного міхура, жовчовивідних шляхів та підшлункової залози, хвороби порожнини рота, чоловіки – на хвороби стравоходу, шлунку та дванадцятипалої кишки. Висновки 1. Виявлені особливості розвитку хвороб органів травлення евакуйованих із 30-кілометрової зони ЧАЕС (високі абсолютні ризики розвитку хвороб порожнини рота, слинних залоз та щелеп (К00–К14), хвороб стравоходу, шлунка та дванадцятипалої кишки (К20–К31), хвороб жовчного міхура, жовчовивідних шляхів та підшлункової залози (К80–К87)) потребують удосконалення медико-соціальних заходів щодо забезпечення якісної лікувально-профілактичної, реабілітаційної допомоги, починаючи з первинної ланки медичного обслуговування. 2. Необхідно проводити медико-просвітницьку роботу з питань радіаційної гігієни, режиму, раціону та дієтичного харчування для мінімізації розвитку встановлених пріоритетних нозологічних форм у евакуйованих із 30-кілометрової зони ЧАЕС. 3. Високі абсолютні ризики розвитку виявлених пріоритетних нозологічних форм органів травлення в евакуйованих із 30-кілометрової зони Чорнобильської АЕС віком 18 років і старше вказують на необхідність вивчення одноразового впливу малих доз іонізуючого випромінювання на формування захворюваності на соматичні хвороби органів травлення у цієї категорії постраждалих.